La revedere, batrâne Shep. Ne vedem în cer, da?
Acolo doarme si motanelul meu. Nu mai striga si nu mai miorlaie.
A trait 5 ani si 20 zile. M- a costat 50$.
Spot, un prieten bun. Te iubim.
Biffer, Biffer, care adulmeca peste tot
Cât a trait, ne-am simtit mai bogati
Spot, prieten de nadejde, Te iubim, baiete.
Cimitir de animale
Vândut De vânzare
L- ai îmbratisat pe M.D. Al tau azi?
- În sfârsit aici. - Da.
Deci?
- Ce parere ai? - E superb!
Te-ai hotarât sa te trezesti si sa vezi cum arata casa?
Vino încoace.
Mamico! Taticule! Vad o poteca.
Ellie, ai grija!
Asculta la...
Mamico! Taticule! Ma doare!
- Mamico, taticule! Ma doare! - Te simti bine?
- Ma doare! - Ajuta-ma.
Te simti bine?
Buna, Church.
Church.
S- a julit la genunchi.
- Nu vreau asta care ustura. - Unde este Gage?
Nu, prietene. Nu pe strada aia.
- Vi l-am prins eu doamna. - Multumesc foarte mult.
- Multumesc. Ma numesc Louis Creed. - Jud Crandall.
Locuiesc chiar peste drum. Aveti grija pe strada aia.
Nenorocitele de camioane trec încolo si încoace zi si noapte.
- Si tu cine esti, domnisoara? - Ma numesc Ellen Creed.
Aud ca tatal tau este doctorul cel nou de la liceu.
Cred ca vei fi fericita aici, ca o scoica.
Scoicile sunt chiar fericite?
D- le Crandall, e o poteca acolo. Stiti unde duce?
Da, e o poveste lunga, si un drum lung.
Va voi duce acolo sus o data, si va voi spune povestea.
- Dupa ce va instalati. - Grozav.
Scuzati-ma, trebuie sa-I schimb. Ma bucur ca v-am întâlnit.
- Si eu. - Ellie, vino sa ma ajuti.
Casa a stat prea mult nelocuita.
E tare bine ca vedem oameni în ea din nou.
M- ai speriat de moarte, Church.
Vino încoace.
Dumneata esti, Doc? Vino sus sa servesti o bere.
- Vrei un pahar? - Nu.
E bine asa.
Isuse...
E un drum nenorocit.
Poteca aia, despre care a comentat sotia d-tale...
Se afla acolo datorita soselei si a camioanelor.
- Unde duce? - La cimitirul de animale favorite.
- Cimitir de animale favorite? - Din cauza soselei aleia afurisite.
Omoara o gramada de animale. În principal câini si pisici.
Fetita mea are un motan, Winston Churchill.
Îi spunem Church.
L- as castra, în locul dumitale. Un motan castrat nu hoinareste.
Daca trece soseaua des, o sa-I paraseasca norocul.
Ma voi gândi serios la asta.
Deocamdata, în cinstea dumitale Doc.
Si a dumitale.
- Eu o sa plec acum, Dr Creed. - Bine, domnisoara.
- Buna, Missy. - Le voi aduce înapoi data viitoare.
Grozav. Poti veni luni?
Întotdeauna am considerat ca e un noroc sa te mariti cu un doctor.
As vrea si eu un doctor pe aproape când am dureri de stomac.
Cred ca nu voi avea niciodata noroc. La naiba, nu sunt maritata cu nimeni.
La revedere, Missy.
Mamico, taticule, haideti! Sa mergem!
Venim îndata!
Totul e pregatit? Sa începem.
Acesta este locul.
- Ce scrie, mamico? - "Cimitirul de animale favorite".
E scris gresit, dar asta înseamna.
Ellie, asteapta o clipa!
V- am spus ca e o sosea rea.
A omorât o multime de animale favorite si a întristat multi copii.
Macar a iesit ceva bun din asta. Locul acesta.
Oricum, n-am putut pune aici nimic în pamânt, afara de cadavre.
Cum poti sa spui ca e un lucru bun?
Un cimitir de animale favorite omorâte pe sosea.
Construit de copii cu inima zdrobita.
Trebuie si ei sa afle despre moarte într-un fel.
De ce?
Pot sa tin eu copilasul?
Taticule, priveste! Aici e un pestisor auriu.
Asa este, Ellie. N- au fost toate omorâte pe sosea.
Mai ales cele din vremea copilariei mele.
Sunt mai vechi, cu cât mergi mai spre mijloc. E mai greu de citit.
D- ra Ellen, vino aici o clipa.
Aici l-am îngropat pe câinele meu, când a murit de batrânete în 1924.
Stii ce este în realitate un cimitir?
Pai... cred ca nu.
E un loc unde mortii stau de vorba.
Nu... nu în gura mare.
Crucile lor vorbesc, sau pietrele funerare.
Asta nu e un loc înspaimântator, Ellie.
E un loc de odihna si de stat de vorba. Vei tine minte asta?
Da, domnule.
- Buna, scumpo. - Taticule, daca moare Church?
Daca moare si trebuie sa se duca la cimitirul de animale favorite?
Scumpo, Church va fi bine.
Nu, nu va fi. Nu în final.
În cele din urma, o s-o mierleasca, nu-i asa?
S- ar putea sa traiasca si când vei fi la liceu. Adica mult timp.
Nu mi se pare mult. Mi se pare putin.
As vrea sa traiasca Church o suta de ani. Dar nu eu fac regulile.
Cine le face?
Dumnezeu, presupun.
Dar nu e motanul lui Dumnezeu, e al meu.
Dumnezeu sa-si ia si el unul, daca vrea. Nu pe al meu.
Nu pe al meu!
Dezgustator!
Mi-e frica. Daca scoala de aici nu e ca la Chicago?
Mi-e frica si vreau sa merg acasa.
O sa fie bine, Ellie.
Nu vreau sa-i taie testiculele lui Church.
Dumnezeule mare, unde ai auzit asta?
D- ra Dandridge. Spune ca e o operatie.
Soseaua aia e mult mai periculoasa decât orice operatie.
Church va fi neschimbat. Adica, aproape neschimbat.
Si nu va mai trebui sa stam cu grija ca va fi lovit de camioane.
- Church va fi în regula. - Promiti?
N- o mai duce cu vorba, Louis. Fa-i fetitei o promisiune.
Church va fi bine.
Promit.
- Multumesc. - Cu multa placere.
Daca se întâmpla ceva în timpul anesteziei, desi e putin probabil,
dar daca se întâmpla, va trebui sa-i dai tu explicatii fetitei.
Trebuie sa plec.
- Îi voi... - Scoate testiculele, da.
Multumesc ca ai introdus aceasta expresie colorata
în vocabularul fiicei mele.
N- ai pentru ce.
- Ce-ti mai face durerea de stomac? - Nici mai bine, nici mai rau.
- As putea sa te consult. - O sa-mi treaca. Întotdeauna trece.
- D-ra. - Doamna.
Mai suntem prieteni, Doc?
Te-am sarutat!
Îti doresc o zi buna, în prima zi la scoala, Doc.
La revedere.
- Ce s-a întâmplat? - A fost lovit de un camion!
- Ai grija de capul lui! - Tine-I usor!
Hei, Dr Creed.
- Ce s-a întâmplat? - A fost lovit de un camion.
- Dr Creed! - Scoate-i pe toti afara de aici.
- Încetisor! - Toata lumea afara, va rog!
Haideti, toata lumea afara!
Un sac de salvare. Porneste monitorul cardiac.
Cheama o salvare, trebuie sa mearga la EMC.
- Nu va fi de nici un folos. - Sa procedam conform regulilor.
L- am spus lui Rachel, "Nu voi avea mare lucru de facut azi".
Solul...
inimii unui barbat...
este mai pietros...
Louis.
De unde stii cum ma cheama?
Eu voi...
veni la tine.
De unde stii cum ma cheama?
Haide, Doc. Avem de mers în multe locuri.
Haide, Doc.
Nu ma face sa-ti spun de doua ori.
De ce te afli aici?
Vreau sa te ajut, pentru ca... Louis!
Pentru ca si tu ai încercat sa ma ajuti.
- Sa mergem, Doc. - Nu-mi place visul asta.
Cine spune ca visezi?
Acesta e locul unde vorbesc mortii.
Vreau sa ma trezesc. Doar atât.
Nu te duce, Doc.
Oricât de mult ai simti ca trebuie,
nu te duce la locul
unde se plimba mortii.
Te rog...
Vreau doar sa ma trezesc. Doar atât.
Nu trebuia sa fie trecuta bariera.
Nu e vina mea ca ai murit.
Erai mort când te-au adus.
Terenul de dincolo...
e dusmanos.
Te-ai trezit, Doc?
Aproape.
Multumesc, sora.
Louis, nu e bine.
Nu vreau sa fii singur în casa de ziua Recunostintei.
E o sarbatoare de familie.
De aceea pleci cu copiii, fara mine.
Tatal vostru nu vrea ca eu sa fiu membru al familiei voastre.
Dar eu te doresc în preajma.
Voi fi mult prin apropiere când te întorci.
Cred ca ai un necaz.
Jud. Ce necaz?
E o pisica moarta pe marginea gazonului meu.
Cred ca e motanul fiicei tale.
Da. Este Church.
Îmi pare rau.
Cel putin nu pare sa fi suferit.
Ellie va suferi mult.
Da-mi mie sacul.
Ce vei face cu el?
ÎI pun în garaj. ÎI voi îngropa mâine dimineata.
O sa-i spui lui Ellie?
Ma mai gândesc la asta.
Poate ca o sa-i spun ca n-am mai vazut motanul de o vreme.
Nu vreau sa-i stric vacanta. Nici pe a lui Rachel.
Poate exista o cale mai buna.
ÎI îngropam în afara cercului, sau începem unul nou?
Locul unde mergem este de partea cealalta.
Nu putem sa ne cataram peste asta. Ne vom frânge gâtul.
Nu, nu ni-I frângem. M- am catarat acolo de vreo doua ori.
Stiu unde trebuie sa pasesc.
Tine-te dupa mine.
Misca-te încet.
Nu privi în jos. Si nu te opri.
Daca te opresti, te vei prabusi cu siguranta.
Nu te opri, si...
Si nu privi în jos. Asa.
- Te simti bine? - Da.
Cred ca mi-a pierit veselia acolo, pentru o clipa.
Nu mai e mult.
Ce-i asta?
Un cufundac.
- Poftim. - Nu mai avem mult.
Pe aici, în jos.
- Aproape am ajuns. - Mereu spui asa.
De data asta chiar e adevarat.
Ce este locul asta?
Aici a fost terenul lor de înmormântari.
- Al cui? - Al indienilor Micmac.
Te-am adus aici sa îngropi motanul lui Ellen.
De ce, pentru numele lui Dumnezeu?
- Am întrebat de ce, Jud? - Am avut motivele mele.
Solul este subtire.
Dar vei reusi.
Eu voi sta la o mica distanta si voi fuma.
Te-as ajuta dar trebuie s-o faci singur.
Fiecare si-I îngroapa pe al lui.
Când vorbesti cu ele...
Nici un cuvânt despre ce am facut noi asta seara.
Ce am facut asta seara?
Ce am facut, Louis, a fost ceva secret.
Femeile sunt cele care se pricep la pastrat secrete.
Dar orice femeie îti va spune
ca nu a patruns în inima unui barbat.
Solul inimii unui barbat, Louis, este mai stâncos.
Ca solul de acolo de sus, de la vechile morminte Micmac.
- Casa Goldman. - Buna, Dory. Louis la aparat.
- Vrei sa vorbesti cu fiica ta? - Da, ar fi grozav.
- Buna, taticule! - Buna, scumpo.
Ce mai e pe la Chicago?
Bunica si bunicul mi-au dat o multime de lucruri grozave. Ce face Church?
Îi este dor de mine?
Pai, cred ca e bine, Ellie. Nu l-am vazut în seara asta.
Sa-I pui în camara,
ca sa nu fuga în sosea.
Si sa-I pupi de noapte buna în locul meu.
Câh! Pupa-ti tu motanul.
- Vrei sa vorbesti cu Gage? - Da.
Buna, taticule. Te iubesc.
Isuse!
Mâncare, Church.
Mâncare.
Haide, Church. Haleste.
Haide, Church.
Christoase... Nu-mi vine sa cred asta.
Mirosi urât, Church.
Stai putin...
Dumnezeule, a iesit sapând cu dintii.
Isuse... Christoase!
Fir-ar sa fie!
Am încercat sa-mi spun ca l-am îngropat de viu.
Nu sunt veterinar.
- Era întuneric. - Sigur ca era întuneric.
Dar capul i se rasucea pe gât ca si cum avea rulmenti.
Când l-ai miscat, s- a rupt de parca era înghetat.
A facut ca o bucata de banda adeziva când se dezlipeste de pe un plic.
Lucrurile vii nu fac asa.
Încetezi sa topesti gheata pe locul unde zaci
numai atunci când esti mort.
Simt ca încep sa înnebunesc.
Omul cu fiare vechi mi-a spus despre acel loc.
Era el însusi pe jumatate Micmac.
Stia cât l-am iubit pe câinele meu Spot.
Spot s-a agatat în niste sârma ghimpata. S-a infectat.
Când a murit, am crezut ca o sa mor si eu.
Omul cu fiare vechi a facut pentru mine ce am facut eu pentru tine.
Numai ca eu n-am fost singur când s-a întors Spot.
Mama mea se afla cu mine.
Înca se mai vedeau pe el urmele de sârma ghimpata.
Jud, vino sa-ti iei câinele!
Miroase urât, ca pamântul în care l-ai îngropat!
Spot s-a întors.
N- a mai fost niciodata câinele pe care-I stiam.
Când a murit noaptea a doua oara,
l- am îngropat în cimitirul animalelor favorite,
unde, cum ai vazut, îi zac si acum oasele.
Un barbat nu stie întotdeauna de ce face anumite lucruri.
Eu cred ca am facut-o fiindca Ellie nu e pregatita sa-i moara motanul.
În timp, va afla ce este moartea,
momentul când înceteaza suferintele si încep amintirile frumoase.
A îngropat cineva o persoana acolo sus?
Nu, ferit-a sfântul! Si cine s-o faca?
Cum naiba ai intrat aici?
Afara!
La revedere, Ellie. Fii atenta unde calci.
- Taticule! - Buna, dulceata. Vino încoace.
Buna, taticule.
Taticule, Church e sanatos?
Da, asa cred.
Dormea deasupra intrarii când am plecat.
L- am visat.
Am visat ca l-a lovit o masina
si tu cu dl Crandall l-ati îngropat în cimitirul animalelor favorite.
- Ce vis prostesc, nu-i asa? - Chiar e sanatos?
Da.
- Buna, scumpo. - Vrei sa-I iei pe fiul tau, Doc?
Mirosi urât.
Pisicile pot fi spalate cu sampon?
Trebuie sa le duci la un frizer de animale, dar e foarte scump.
Nu-mi pasa. Voi economisi din alocatia mea si voi plati.
Church miroase urât.
Îti voi da eu banii.
- Urasc mirosul ala. - Da. Si eu.
Sunt sigura ca am cancer. Nu suport durerea. Îmi pare rau.
Si acum, Dumnezeu sa va binecuvânteze si sa va aiba în paza lui.
Dumnezeu sa-si întoarca privirea spre voi si sa va consoleze,
sa va înveseleasca, si sa va dea împacare. Amin.
- Rachel nu se simte bine? - Un pic de gripa.
E în pat. Vomita mereu de când d- ra Dandridge...
Destul, Ellie.
Biata d-ra. Nu stiu de ce Dumnezeu ia pe cineva ca ea,
care mai avea multi ani de trait,
si lasa o mârtoaga batrâna ca mine sa traiasca la nesfârsit.
Tata avea un proverb.
Dumnezeu vede adevarul... dar asteapta.
- Ce-ti face motanul? - E motanul lui Ellie.
Nu. Acum e al tau.
...probabil ca si mai multi delfini cu dunga alba au esuat pe plaja
de-a lungul coastei Maine. Oamenii de stiinta nu cunosc explicatia.
- Ce s-a întâmplat, dulceato? - Crezi ca Missy s-a dus în cer?
Vrei sa vorbim despre asta?
- Crezi ca Missy e în cer? - Nu stiu.
Oameni diferiti cred în tot felul de lucruri diferite.
Unii cred în rai sau în iad. Unii cred ca ne reîncarnam în copii.
Lar altii cred ca doar dam ochii peste cap.
Ca flacara unei lumânari în vânt.
Crezi asta?
Nu. Eu cred ca noi continuam.
- Da, am aceasta credinta. - Tu crezi în asta.
Da-mi un pupic.
V- am auzit asta seara pe tine si pe Ellie.
M- am gândit ca ne auzi. Stiu ca tu nu esti de acord cu subiectul.
Ma sperie.
Si tu ma stii...
Când ma sperii, devin defensiva.
Speriata de ce? De moarte?